Opet gnui.
Mislim da smo ih danas vidjeli već milijun.
Pogledaj, dušo.
Moj dragi još nije naučio kako gledati.
Nosorog.
Ovo je sjajno mjesto za lovca.
On će biti lovac jednog dana.
Sada smo previše pospani.
Dobar dječak.
Sutra u ovo vrijeme bit ćemo u Cape Townu.
Cape Town i rudnici i dionice i ulizice.
Mi bismo radije da nikad ne stignemo tamo.
Ne govori to.
- Praznovjeran si? - Ne, naravno da nisam.
Onda zaboravi na Cape Town i na to da si najdraži nećak lorda Greystokea.
- Uživajmo dok možemo. - U redu.
Ajme, probudilo ga je.
Idem vidjeti može li se što učiniti.
- Sve je u redu? - Samo turbulencija, g. Lancing.
Ova strmina preko koje prelazimo nije na našoj karti.
Ni kompas ne radi kako treba.
- Kako to objašnjavate? - Nikako. Sve mi je to čudno.
Pokušat ću ustanoviti položaj putem radija.
Ove zračne struje su vrlo zbunjujuće.
Radio ne funkcionira. Ne znam ni što s njim nije u redu.
Ne zvuči li vam čudno desni motor?
Da. Vratite se na svoje mjesto.
Privežite sigurnosne pojaseve, a ja ću pokušati pronaći otvoren prostor.
Spuštamo se, draga.
Dodaj mi taj pokrivač. Stavit ćemo ga uza sebe.
Cheetah.
Prestani.
Tarzane, što to radiš?
Pa to je dijete.
- Gdje si je pronašao? - Cheetah pronašao.
Ne pronalaze se djeca samo tako u džungli.
Roditelji su mu sigurno van sebe.
Tiho.
- Jane će se pobrinuti za tebe. - Jane želi?
Želim li ga?
Tarzane, pođi pronaći te jadne ljude.
- Prvo jesti. - Tako je.
Gdje ćemo mu naći mlijeka?
Bit će dobri i kokosovi orasi.
Požuri, Tarzane. Mališan je gladan.
Tarzan jede sada.
Tarzane, odmah idi po te kokosove orahe.
- Prvo jede dijete? - Da, naravno.
Evo ga.
Prvo ćemo ti pripremiti toplu kupku...
a zatim ćemo večerati.
Sutra ću te vratiti neozlijeđenog tvojim roditeljima...
i neću se iznenaditi ako mi bude teško odvojiti se od tebe.
Požuri, Cheetah.
Pažljivo.
Hvala, Cheetah. Ne znam što bih bez tebe.
Evo.
Moramo zahvaliti tvojoj majci...
što je sa sobom ponijela sve te divne stvari.
Pogledaj, čak ti je stavila inicijale na ovo, R. L.
Pitam se što li to znači.
Mislim da to nikada nećemo saznati.
Jednog ću te dana odvesti u džunglu, brat ćemo cvijeće...
i pokazat ću ti mjesto gdje ju je Tarzan ostavio da spava.
Srećom je oni divljaci koji su pronašli zrakoplov...
nisu dirali.
Jadničak mali. Sigurno te jako voljela.
Cheetah, prestani.
Nek' proradi tvoj šarm...
jer mislim da se Tarzanu ne sviđaju nepoznati mladići.
Tarzane, kako pametno.
Reci: "Hvala, oče."
- "Hvala, oče." - Tarzan.
Nije li neodoljiv?
Tarzane, možeš li ga pripaziti na trenutak?
- Pripaziti? - Moram nešto obaviti u kuhinji.
Drži mu bočicu i pazi da ne ostane bez zraka.
On ne ostane bez zraka.
Što je, Tarzane? Gledaj, već te poznaje.
- Smije ti se. - Dijete drži.
- Tako je. Drži ga, maleni. - Dijete jako.
Tarzane, već je više od tjedan dana s nama.
- Moramo mu dati ime. - Ime?
Da, kao Tarzan, Jane i Cheetah.
I dijete mora imati ime.
Da Zambeli nisu odveli one ljude iz zrakoplova...
mogli smo saznati njegovo pravo ime.
Dijete jako. Zvati ga Slon.
Slon, s takvim nosićem?
Kasnije zvati Slon. Sada zvati Dječak.
- Ali to nije ime. - Dječak.
Ipak, ja sam mu majka.
Tarzan, otac. Zvati Dječak.
Onda idi do svog oca, Dječače.
Poslije će te naučiti svemu što će ti ikada zatrebati u džungli.
Čuvajte se lavovi i tigrovi...
i zmije i krokodili i ljudožderi u džungli.
Kralj ima sina!
Dječače, drži se objema rukama.
Tarzane, neka siđe. Slomit će si vrat.
Tarzan naučio kad je bio dječak.
Vrat u redu. Dječak u redu.
Uvijek se brinem zbog nečega, zar ne?
Znaš, prije nego je došao Dječak...
brinula sam se da se možda jednog dana nećeš vratiti kući.
Jane kući, Tarzan dođe kući.
Mislim da me strah što sam savršeno sretna.
Ranjena je.
Puške. Bijelci.
Kamo ide?
Ide na dalek put do groblja slonova.
- Ostavit će svoje dijete s nama. - Tko će se brinuti za njega?
Možda će naša Timba posvojiti malog jadnička.
Sjećaš se da je prošle godine izgubila svoje dijete u rijeci?
Ostavi ga, dušo.
Igrat ćeš se s njim kad te malo bolje upozna.
Dječače, jesu li te ugrizli?
- Dječak dobro. - Sad kad odrasta...
ovakve se stvari događaju svaki put kad ne pazimo na njega.
Stalno sam zabrinuta za njega.
Tarzane, tebi je dobar ovakav život.
Dobar je i za mene, ali za dijete...
Što je?
Odvedi Dječaka kući.
Dođi, Dječače.
Što je to bilo?
Što god to bilo, naši prijatelji Gabonci to više neće trpjeti.
- Što je to bilo, g. Sande? - Mislim da je to bio Tarzan.
Tarzan? Što je to?
Bolje da usporedimo naš položaj s fotografijama, Sir Thomase.
Nikad ne znate kad će Gabonci opet skupiti hrabrost.
Ove se fotografije poklapaju s okolišem, zar ne, Sande?
Prema ovome, zrakoplov je tamo gore...
na vrhu strmine.
Možemo pogledati.
Ulogorimo se ovdje, Mooloo.
Čekaj malo. Je li taj Tarzan bijeli čovjek ili bijeli majmun?
U svakom je slučaju bijel.
Kako Holt kaže...
on je gospodar cijele ove strmine.
U redu.
Neće nas napasti ako ih ostavimo na miru.
Što je to?
To je samo okapi, gđo Lancing.
Okapi? Nikad čuo.
Vrlo rijetka životinja.
Stari su lovci mislili kako je to mješanac žirafe i zebre.
Na neki način i nalikuje na to.
Što je, Mooloo?
- Pronašli su zrakoplov! - Idemo.
To je sigurno njihov zrakoplov.
- Ima li... - Ni traga. Potpuno je čist.
Napravili ste ono što ste rekli. Doveli ste nas na pravo mjesto.
Sad samo trebamo izjavu od g. Sandea...
u kojoj potvrđuje da smo obavili posao.
Zatim možemo poći kući i zauvijek lijepo živjeti.
Vjerujem kako su preživjeli pad.
Da nije tako, bilo bi nekakvih tragova.
Ali da su živi...
sigurno bi nam se javili u ovih pet godina.
Nije li moguće da su negdje zarobljeni?
- Zarobljeni? - Da, u nekoj domorodačkoj kolibi.
- Magija i slično. - Malo je vjerojatno.
- Ali nije li moguće? - Da, naravno da je.
Tada ćemo nastaviti s potragom dok god ima nade.
Ako je samo jedno od njih živo, odvest ćemo ga u Englesku...
bez obzira na to tko će nam stajati na putu.
Momci su vidjeli vraga s drveća, bwana.
Tarzan.
Izgleda kao upozorenje za neovlašten prolaz.
Što znači da ako nastavimo...
sigurno ćemo naići na nekoga tko će imati sigurne vijesti za nas.
- Odmah ga moramo potražiti. - Ne, nemojte nositi puške.
Što je rekao Holt, kako ćemo ga pronaći?
Tarzan će nas pronaći kad bude spreman.
Dobar dan, gospodine.
Trebali bismo objasniti svoje smetanje.
- Idite! - Tko ste vi?
Tarzan. Idite!
Slušajte, prešli smo dug put kako bismo pronašli neke ljude...
- Dosta je. - Miran.
To je moja mjera opreza.
Tarzane, stani!
- Što je? - Ljudi.
Recite mu da se ne može tako ponašati.
Moj je muž naučio da ne vjeruje puškama.
- Vaš muž? - Da.
Vaš?
Možda bismo se trebali predstaviti.
Mi smo iz Londona. Ja sam Austin Lancing, gđa Lancing...
moj ujak, Sir Thomas i g. Sande koji vodi ovu skupinu.
Zdravo.
Ne. Ti su ljudi iz mojeg kraja.
Hoćemo li poći nešto pojesti?
Ne bismo vas htjeli gnjaviti.
Glupost. Naravno da želimo. Izgladnjeli smo.
Onda mi možete pričati o Londonu.
Idemo.
Nadam se da nas neće nahraniti s nojevima.
Ništa tako komplicirano, gđo Lancing.
Bojim se da neće biti ništa osim voća.
Očito ovdje steknete oštar sluh.
Ništa u usporedbi s Tarzanovim.
G. Sande nam je rekao o nevjerojatnim instinktima vašeg muža:
poput divlje životinje.
- Nisam baš to rekao, g. Lancing. - Ne ispričavajte se, g. Sande.
Tarzan i ja imamo visoko mišljenje o divljim životinjama.
Nisam se često protivila Tarzanovim instinktima.
Kad jesam, pogriješila sam.
Uđite. Sigurno je.
Kakav dražestan način života.
Evo nas.
- Kakva praktičnost. - Da, Bože moj.
- Majko. - Zdravo, dušo.
- Vaš sin? - Kakav divan momčić.
- Kako mu je ime? - Zovemo ga Dječak.
To mu nije pravo ime?
Reci: "Kako ste?" Hajde.
- Maca mu je popapala jezik. - Zdravo, Dječače.
- Kako ste? - Tako je.
Nema ovdje maca.
Ne, samo lavovi. Znam.
- Hoćemo li sada ručati? - Sjajno.
- Hoćete li me ispričati? - Naravno.
Sjednite.
- Jedite. - Hvala.
Ukusno. Kako se zovu ove stvari?
Hrana.
Znaš li ti kako se zovu, mladiću?
- Hrana. - Užasni divljaci, zar ne?
Jedite.
Idem vidjeti mogu li pomoći u kuhinji.
Mogu li vam pomoći?
Dodajte mi jaje. Tamo su.
- Samo jedno. - Mislim da će jedno biti dovoljno.
Hvala.
Ovdje se sigurno dobro lovi.
Lavove s džepnim nožićem, to je lov.
Momče, pojedi svoj doručak prije nego se Tarzan razljuti.
Cheetah, uključi ventilator.
Čini se kako vaš muž misli da smetamo.
- Ne misli. - Nemamo loših namjera.
- Samo smo u potrazi. - U potrazi?
Ovdje već dugo nije bilo ekspedicija.
Nije to bila ekspedicija.
Lancingovi su putovali za Cape Town.
Nestali su još prije pet godina.
Maloprije smo pronašli njihov uništeni zrakoplov blizu našeg odmorišta.
Raspituju se o nekim prijateljima, Tarzane.
Kažete da su vam bili rođaci?
Da, muškarac mi je bio bratić.
Nećak pokojnog grofa od Greystokea. Njegov najdraži.
Imate li neke vijesti o našim rođacima?
Tarzane, odvedi Dječaka na plivanje, hoćeš li?
Mislim da ga ovo neće zanimati.
Molim te, Tarzane.
- Dođi, Dječače, plivati. - Plivati.
Onda?
Oni i njihov pilot nikad nisu došli do Cape Towna.
O, Bože.
Kad smo našli zrakoplov...
vidjeli smo da su ga domoroci pronašli prije nas.
- Gabonci? - Ne.
Postoji još jedno divlje pleme gore na strmini...
Zambeli, prema jugozapadu.
Primjenjuju užasnu magiju na muškim žrtvama.
Tarzan i ja pronašli smo djevojku i pokopali je na sigurno mjesto.
Ali muškaraca nije bilo.
Shvaćam zašto niste htjeli razgovarati o tome pred dječakom.
Pretpostavljam da ćemo sutra krenuti nazad.
U redu. Kako da izbjegnemo Gabonce?
Pokazat ću vam put...
koji vas neće voditi kroz zemlju Gabonaca.
Vrlo ljubazno od vas.
Naši su rođaci imali dijete.
Pokopali smo ga s majkom.
Cijela će vam obitelj biti zahvalna.
Mogu vam sad pokazati grob, ako hoćete.
Hvala. Kad god vam odgovara.
Bit ćemo ovdje dan ili dva.
- Ne biste li ga sada htjeli vidjeti? - Zašto ne?
Mogu li se pozdraviti s Dječakom i Tarzanom prije nego krenem?
Molim vas, ne danas. Jako je nemiran i nevaljao.
- Hoćemo li? - Da.
Jadna Richardova mlada supruga.
Sve za što je imala živjeti: mladost, zdravlje, bogatstvo.
Sjajan mladi muž i mali sin.
- Bio je sin? - Sin?
Vjerujem da jest.
Kakvu bi budućnost imalo to dijete.
Moj je brat Neville ostavio sve u oporuci na skrbništvo u idućih 20 godina.
Ni novčića za najbližu rodbinu dok se ne dokaže da je Richard mrtav.
To objašnjava naš dirljiv obiteljski interes.
Priča Sir Thomasa zvuči prilično podlo, draga moja.
Naravno da bismo dali sve na svijetu da smo ih pronašli žive.
Nikad nećemo zaboraviti što ste učinili.
Vama i vašem mužu dugujemo neizmjerno mnogo.
Oko milijun funti, podijeljeno na tri dijela.
Tada je sve u redu.
Tako mi je drago. Mislim zbog toga što smo učinili.
Doći ću sutra do vašeg odmorišta i pokazati vam put, kako sam i rekla.
- Doviđenja, draga moja. - Doviđenja i hvala.
- Pozdravite dječaka. - Doviđenja.
Bogati smo.
Ujak Tom ne izgleda posebno sretno.
S obzirom na okolnosti, siguran sam da ćete mi oprostiti što ne uživam.
Bolje da se počnemo spremati za sutra.
Dolaziš, ujače Tome?
Ne. Mislim da ću ovdje popušiti lulu.
Postaje sve više nemoguć.
Kakva je šteta?
Dječače, ne!
Tarzan kaže ne.
Pazi, Dječače.
Dječak zločest.
Ne budi smiješan.
To je samo poklon za dječaka.
Reci mu da je od starog gospodina.
Da bar ta užasna stvar prestane.
Bez večere, hvala.
Nek' momci budu spremni u zoru, i bez trnja u stopalima.
Nećemo otići sutra.
- Molim? - Taj dječak...
Kao da sam već gledao takve oči.
Čak i oblik brade Richarda Lancinga.
O čemu to govoriš?
Znaš o čemu.
To je dijete tvoj bratić.
A moj pranećak.
Ne, to nije moguće.
Austine, znao si to cijelo vrijeme.
Da, i Sande to zna.
Zar ne, Sande?
Doista ne znam zašto se to mene tiče.
Postoji uobičajen način na koji se rješavaju takve stvari.
Uobičajen način?
Ako skupina traži bjelokosti...
lovac koji ih predvodi obično dobije 10% od ulova.
Dobro.
Čini se da ćemo morati pristati na to.
Možeš računati na mene.
Ne shvaćam u potpunosti.
Svi ćemo šutjeti.
Dječak nikad neće saznati tko je i kako smo ga opljačkali.
Krv ti ne znači mnogo, je li tako, Austine?
Ne mogu si priuštiti da budem sentimentalan.
Recimo da pristanem na to sve...
i recimo da g. Sandeu...
jednog dana ne padne na pamet ucjenjivati vas...
ali što ako netko drugi dođe ovdje i otkrije vašu tajnu?
Riskantno, ali moramo se suočiti s time.
Ali dragi, nema rizika ako dječaka uzmemo sa sobom.
Da ga uzmemo sa sobom? Jesi li poludjela?
Ne vidiš li? Mi smo mu zakoniti skrbnici...
nećemo li imati nadzor nad njegovim novcem?
Onaj surovi Tarzan će se boriti.
Možda nju možemo urazumiti.
Ujutro ćemo ih okružiti, pa ući s puškama.
Možda ćemo ga uhvatiti u snu.
Zaboravili ste na jednu stvar.
Na postupku za skrbništvo...
posvjedočit ću da vaše namjere nisu samo bezosjećajne...
za dobrobit mog pranećaka, nego su i zlonamjerne.
Upravo opasne.
- Jeste li gotovi? - Još ne.
Malo ću popričati s Tarzanom.
Da, g. Lancing?
Sir Thomas dobit će napadaj groznice.
Bojim se da ćemo ga morati zadržati u šatoru.
Postavi dvojicu najboljih...
da ga čuvaju kako ne bi pobjegao u svom buncanju.
Austine, pretpostavljam da u svakoj obitelji postoji nitkov.
Očigledno je da si ti naš.
Spreman sam za krevet.
I ja sam iscrpljena.
U zoru trebamo ljude.
Odvest ćemo maloga kad svane.
- Bit će spremni. - U redu.
Laku noć.
Što se ovdje događa?
Momak kaže da se bijeli vrag vratio.
Kaže dva vraga.
Gdje je moja puška?
- U šatoru. - Idiote, baš sam je tamo tražio.
Netko je bio u mom šatoru.
Što moj fotoaparat radi tu?
Ploča je osvijetljena.
Dođite. Možda je nešto snimljeno.
Taj je momak doista vidio vraga.
Pametniji je od tebe, Austine.
Znao je da želiš dječaka prije nego si sam to znao.
Ako misli da smo pobijeđeni jer nemamo oružje...
uvjerit će se da je prepametan za svoje dobro.
Gledaj.
Čuvaj Sir Thomasa.
Dobro jutro.
Niste spremni?
Mislim da znate kako ne možemo krenuti.
Zašto? Nešto se dogodilo?
Prestanite, molim vas.
Vi ste ga sinoć poslali ovdje.
Tarzan je bio ovdje?
Nema ni jedne puške. Sve ih je uzeo.
Tarzan vam je uzeo puške?
Htio je biti siguran da smo nemoćni...
kad smo vas došli tražiti da nam date dječaka.
Onda je cijelo vrijeme znao.
Možda bismo sada mogli iskreno razgovarati.
Gdje je Sir Thomas?
Bolestan je. Ima groznicu.
Žao mi je.
Sad bi nam bio jako potreban.
Draga moja, sigurno ti se srce slama.
Zbog čega?
Kad smo Tarzan i ja uzeli Dječaka iz džungle...
pružili smo mu život kao da smo mu pravi roditelji.
On je naš.
Vaša prava ne djeluju ovdje.
Nećemo ga se odreći.
Draga moja, nadam se da se ne radi o nečijim pravima.
Sad moramo misliti na prava tog dječaka.
Naravno. Zanemarujemo naše interese u ovome.
Želite li da odraste kao divljak iz džungle?
U Engleskoj će biti obrazovan prema svom društvenom položaju.
Ne želite malome stajati na putu.
Kad bude dovoljno star može odlučiti za sebe.
Kako može odlučiti o nečemu što nikad nije vidio?
Zaboravljate da je ovdje svaki trenutak u strašnoj opasnosti.
Tarzan je ovdje. On nas pazi.
Pazi li Tarzan i na groznicu?
Nema bolnice ni liječnika na 1500 kilometara.
Mi ćemo ga voljeti kao i vi.
Kad se navikne na novi život, dovest ćemo ga u posjetu.
Dajte da razmislim.
Idite!
Vratite nam naše puške i otići ćemo.
Kaže da je puške bacio u spilju Garuva.
Dođite.
Možemo se spustiti užadima.
Ne, ispod tih vodopada voda je duboka 15 metara.
Nitko sad ne može do njih.
Tarzan će vam ih donijeti.
Ne.
Idite!
Ne, Tarzane, ovo su Dječakovi rođaci.
Tarzan otac. Jane majka.
Ljudi žele Dječaka.
Idite!
Ne možemo otići bez ikakve zaštite. To je ubojstvo.
Idite!
Dječak je u nevolji.
Pazi!
Dječače, dušo, jesi li ozlijeđen?
- Je li dobro? - Samo par ogrebotina i masnica.
- Sande, donesi prvu pomoć. - Dječak u redu.
- Sande, idi po momke. - Ne, pričekajte, molim vas.
Dajte mi malo vremena.
Idemo.
Nju smo uvjerili.
Možda i jesmo. Što s njim?
Ostavimo to njoj na brigu za sada.
Tako umoran dječačić.
Nisam ni iznenađena.
Laku noć.
Bili su u pravu, znaš.
U pravu?
Moramo im dopustiti da ga uzmu.
Ako volimo Dječaka...
moramo ga pustiti.
- Jane, prestani! - Neću. Moram ovo reći.
Znam kako je tamo.
Ne možeš ni zamisliti kakve mu sve stvari civilizacija može pružiti.
Stvari koje mu ovdje nikad ne bismo mogli dati.
I bit će na sigurnom, Tarzane.
O, dušo.
Pomozi mi da ga pustim.
Spavaj sada.
Ništa ne mogu reći ili učiniti da ti promijenim mišljenje?
Ako te zamolim da to učiniš jer me voliš?
Ne. Dječak ostati.
Jane, spavati.
Razmišljala sam.
Bilo bi to ubojstvo ako ih pošaljemo nazad bez pušaka.
- Vrati im oružje, Tarzane. - Ljudi uzeti Dječaka.
I o tome sam razmišljala.
Otići ćemo sada kad spavaju...
a ujutro, kad pronađu svoje puške...
ti, ja i Dječak ćemo nestati.
Nikad nas neće pronaći i otići će.
- Dječak ostati ovdje? - Naravno.
Vrati im puške, Tarzane.
Tarzan ići po puške.
Bolje da požurimo.
Uskoro će zora. Ptice su budne.
Idem.
Tvoj nož.
Dođi.
Tarzane, znam da mi nikad nećeš oprostiti, ali vratit ću se po tebe.
Ako ćeš me tada htjeti ostaviti, otići ću.
Kao nove su. Sva sreća da su bile dobro podmazane.
- Još je dolje? - Kao što nam je rekla.
Ne pokušava izići?
Izgleda kao da se uopće ne miče.
Svejedno mu ne vjerujem.
Vidio sam zarobljene životinje koje isto tako reagiraju.
Žao mi je što je ovo bilo potrebno.
Nema na čemu.
Bilo mi je prilično udobno.
Shvati, ujače Tome.
Nekakva junačenja stavila bi me u vrlo nezgodan položaj.
Ona je donijela odluku.
Što da još kažem?
Zdravo, Dječače.
Znamo da vam je ovo vrlo teško.
- Možemo li krenuti? - Da.
- Nek' se momci spreme, Sande. - U redu.
Majko, gdje idemo?
G. i gđa Lancing odvest će te na divno dugačko putovanje.
Neće li to biti zabavno?
Ali gdje je Tarzan?
Doći će uskoro.
Eno Sir Thomasa.
Izgleda dobro.
Prilično dobro, hvala na pitanju. S obzirom na okolnosti.
Brinut ćete se o dječaku, zar ne?
Inače ga ne bih mogla pustiti.
Pošalji ga kući, dušo.
U redu, Sande. Krećemo. Budi oprezan.
Ovaj put je prilično jednostavan.
Malo dalje se grana.
Ne okreći se. Ne znaš da sam ovdje.
Sirota djevojko, učinila si ludu stvar.
Dječak je u najgorim mogućim rukama.
Budi oprezna. Gledaju nas.
Moj nećak i njegova supruga žele samo Dječakov novac.
Neće prezati ni od čega.
Tarzan mora biti oslobođen.
Pokušat ću pobjeći.
Gledaju svaki tvoj korak. Pokušat ću ostati pozadi.
U redu.
Stani.
Ubili ste ga.
Nisam to očekivao.
I ti si upleten u ovo.
Majko, želim ići kući.
Da, dušo. Idemo nazad.
Dođi, draga.
Ovo je pravi put. Idemo.
Pravi put do Tarzana?
On nas sada ne brine jer imamo puške.
Ovo izgleda kao trag. Zašto ne bismo nastavili?
Ali taj put vodi kroz zemlju Zambelija.
- Zambeli, ha? - Da, govorila sam vam o njima.
Oni su uzeli tijelo Dječakovog oca iz zrakoplova.
- Zar ne vidiš da laže? - Idemo.
Govorim vam istinu.
- Ne smijete ići tim putem. - Idemo.
- Dođi ovdje. - Ostavite ga na miru.
Jao! Mala me zvijer ugrizla.
Što mu to radite?
Dušo, jesu li te ozlijedili?
Bolje pazite na malo derište, za njegovo dobro.
Hajde.
Idemo, dušo.
Što je to?
To je bio odrastao muškarac.
Možda je bolje da se vratimo.
Moramo požuriti. Nek' momci krenu.
- Zambeli. - Bježimo.
Nemamo izgleda. Dajmo im puške.
Ne smijete.
Nek' se nitko ne miče. Samo ostanite mirni.
Recite mu da želim razgovarati s poglavicom.
Dođite, bwana.
Ne brini, majko.
Neću im dati da te ozlijede.
Dječače, slušaj.
Da si vani u džungli...
bi li mogao pronaći put do Tarzana?
Naravno.
Dalje je nego si ikad sam išao.
Kako mogu izaći, majko?
Gledaj.
Možeš li se provući ovdje?
Ako može on, mogu i ja.
- Tarzan će se ponositi tobom. - Ne, bolje da ostanemo zajedno.
Dječak kreće sada.
Nema izgleda.
Imat će izgleda.
Slušaj me, Dječače.
- Kad opet čuješ taj povik, budi spreman. - Dobro.
Ne zaustavljaj se dok nisi daleko u džungli.
I najvažnije od svega, ne okreći se.
Bez obzira što čuo.
Ne brini, majko. Tarzan i ja ćemo se vratiti po tebe.
Znam, dušo.
Da, majko?
- Možeš li mi nešto obećati? - Da.
Možeš li mi obećati da, dok god si živ...
nikad nećeš zaboraviti...
stvari koje te Tarzan naučio?
Neću zaboraviti.
Kad vidiš Tarzana, reci mu...
Reci da mu poručujem...
Mislim da mu nećeš ništa morati reći kad te vidi.
- Jesi li spreman? - Jesam, majko.
Upamti što sam ti rekla:
Što brže možeš i ne okreći se.
Kreni.
Kako je brz. Jeste li vidjeli?
Poput Tarzana.
Prije nego krenem, molim te, poslušaj me.
Sad znam koliko si u pravu.
Dječaku je mjesto ovdje s tobom.
Nemoj ga nikada pustiti.
Krenite sad.
Pokušaj mi oprostiti.
Kasnije ćeš znati da ja...
Jane ne ići.
Jane ne umrijeti.
Jane je dobro?
Da, dragi.
Sad je sve u redu.
Subtitles by: M O Z E N